Михаил Лъкатник
Кончета

chitanka.info

Леко мекият сняг заваля.

Зимни приказки тихо зашушна

над засетите родни поля

и над светлите топли конюшни.

Спят в земята, стаени сега,

семената, грижливо отбрани.

Как учудено гледат снега

от конюшнята кончета врани.

Първа зима е тая за тях!

Не познават те бялата зима!

Затова им е погледа плах —

страх в очите им бляскави има…

— Ех, вий, кончета с плахи очи!

Не плашете се, кончета врани,

че полята снегът заличи,

че облече в премяна Балкана!

На конюшнята белия праг

прескочете!

Литнете в полята!

Разсипете звездички от сняг

със копитцата ваши крилати!…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.